Владо Любенов
Среднощен тропот

chitanka.info

В нощта по черните павета,

жената чаткаше самотно,

сама на себе си карета,

самата — впрегнато животно.

Край токчетата й — копита

и черни колела огромни,

подтичваше злокобна свита

от грозни кучета бездомни.

Жената чаткаше самотно

със все по-бръз отчаян тропот…

И тъй — красиво и страхотно

препускаше назад животът.

Мъглата като черна каша

измокряше й раменете,

а вълк изправен — кочияша —

жестоко хапеше конете.

Дъждовен ситен прах във сиво

замазваше отзад следите

и виеха жестоко диво

по пътя стъпкани мечтите…

Заслуги

Имате удоволствието да четете тази книга благодарение на Моята библиотека и нейните всеотдайни помощници.

Лого на Моята библиотека
http://chitanka.info

Вие също можете да помогнете за обогатяването на Моята библиотека. Посетете работното ателие, за да научите повече.